РЕЧ О РЕЧИ У ПОЕЗИЈИ БРАНКА МИЉКОВИЋА - Радуловић, Милица (Наслеђе, 2011)
У овом раду тумачено је Миљковићево промишљање о феномену речи, који се издвојио као специфичан већ у првим његовим песмама. Показати да Миљковић реч сматра једнако смисленом и вредном као и саму стварност јесте циљ рада. Тајна песме, њеног језика и њене речи посматрана је са онтолошког аспекта. Онтичка природа речи независна је од емпиријске стварности, она ствара своју вербалну јаву. Дат је и осврт на Миљковићеве есеје, који су својеврсни поетички огледи, и у којима песник објашњава готово све моменте своје поетике: форму, биће, истину, реч, херметичност. У раду су изнесени и основни поетички принципи које је Бранко Миљковић преузео од својих узорa Малармеа и Боскеа. Рад је осмишљен у форми аналитичко-систематичне скице.