ЈЕЗИК, СТВАРАЊЕ И НЕСВЕСНО У АНАТОМИЈИ СЛИКЕ ХАНСА БЕЛМЕРА - Marceau, Jean-Claude (Наслеђе, 2009)
О телу, несвесном и језику не може се мислити одвојено. Човек нема једно тело, штавише он није тело, али постоји у њему, како је то показао Лакан, почев од три регистра Стварног, имагинарног и Симболичког. Ханс Белмер пружа узбудљиву илустрацију усвом делу Мала анатомија физички несвесног или анатомија слике, које обликује и најављује ову лакановску тезу. Према Белмеру, у ствари, „тело се може поредити са реченицом која би вас позвала да је искривите, да би се поново створили, преко низа бескрајних анаграма, истински садржаји“. Приступајући питању субјекта и питању поделе субјекта у белмеровском физички несвесном, затим питању еротског тела у буквалном и двосмисленом значењу, показујемо у чему тело, код Белмера, илуструје Лаканов цитат по коме „човек мисли о том да једна структура, структура језика, пресеца његово тело, што нема никакве везе с анатомијом“