„ДВЕ ОБАЛЕ“: ФУЕНТЕСОВА РЕВИЗИЈА ПРОШЛОСТИ У ПОТРАЗИ ЗА НАЦИОНАЛНИМ ИДЕНТИТЕТОМ - Секулић, Мирјана (Наслеђе, 2011)
У раду се преиспитује питање превођења и улоге преводиоца у сусрету две културе у тексту „Две обале“ мексичког писца Карлоса Фуентеса. Дело се посматра као историографска метафикција и рад потврђује Фуентесове постмодерне ставове о историји као о људској конструкцији. Приступ историји је условљен текстуалношћу и освајање Мексика се познаје путем писаних докумената који сведоче о њему. Полазећи од Праве историје о освајању Нове Шпаније Бернала Дијаса дел Кастиља као подтекста, Фуентес поново тумачи прошлост Мексика, уз посебан осврт на личност преводиоца Херонима де Агилара о коме у хроници нема пуно података а чија улога у освајању новооткривених територија јесте одлучујућа за развој историје. Будући да сваки приступ страној култури захтева процес превођења, на преводиоцу је одлука о премошћивању културних разлика и омогућавање дијалога, односно колонизације. Рад поставља питање преводиочеве идеологије условљене његовом двоструком припадношћу родној шпанској, али и усвојеној индијанској култури. У том контексту издаја, истина и лаж постају проблематичне категорије чије се границе временом замагљују и чији се утицај на ток историје доводи у питање. Преводилац, који поседује речи, свестан је да поседује и моћ да ствара историју.