РЕЦЕПЦИЈА ПЕРСОВСКИХ СИМБОЛИЧКИХ ЗНАКОВА У РАИЧКОВИЋЕВОЈ ПЕСМИ „ДАЛЕКО ОСАМЉЕНО ДРВО“ - Башчаревић, Снежана (Наслеђе, 2014)
Раичковићев песнички опус испуњен је ненаметљивим рефлексијама прикладним за разноврсна испитивања. Овај рад има циљ да изврши рецепцију персовских симболичких знакова у Раичковићевој песми „Далеко осамљено дрво“. Песма својом сложеношћу поставља највише захтеве пред истраживача, јер поседује два песничка плана: очигледни и прикривени. Стога је тумачење симбола по Персовој концепцији пожељно. Постављеном проблему приступили смо из перспективе традицијског контекста, када је у питању предложак бајке, у очигледном плану и новог контекста, кака је реч о симболичким знаковима вода и брдо у прикривеном плану песме. Тумачење њених стихова подразумевало је активну, сабеседничку улогу примаоца. Приликом тумачења узели смо у обзир да бајковитост овде није имала фиксну форму, улогу и знaчење, јер је у новом тексту семиотички трансформисана. Закључено је да су се ове компоненте у новом тексту инкорпорирале у самосвојан Раичковићев израз, указујући како на његову наклоњеност традицији, тако и на његов индивидуални таленат. Песник је обликовао аутентичан израз и модел света примењујући наслеђене традицијске обрасе. Усмено наслеђе се наметнуло као витално, живо стваралачко ткиво и обликовало нови текст са љубавним сижеом.